O K A J A N J E
Završila sam predstavu. -Dobro napravljeno.
Jesi li vidjela mamicu?
Pa, ona je u sobi za crtanje, pretpostavljam.
Nadam se da nam nećete danas smetati, gospođice Briony.
Trebamo spremiti večeru u 10.
Hej, čuo sam da spremaš predstavu. -Tko ti je rekao?
Bubnjevi iz džungle.
Hoćeš li ju doći pogledati? -Mislim da to baš ne bi bilo...
Zašto mi ne daš da ju pročitam?
Znala si mi napraviti kopije svih tvojih priča.
Sve sam ih sačuvao. -Još uvijek želim da dođeš.
Da vidimo. -Sad moram ići.
Mamice, trebam te!
Izvrsno je. Izvrsno je, dušo. Tvoja prva predstava.
Misliš? Misliš li da će se svidjeti Leonu?
Naravno da hoće.
"The Trials of Arabella", od Briony Tallis.
Cee. -Da?
Što misliš kakav bi bio osjećaj da budeš netko drugi?
Hladnije, nadam se.
Zabrinuta sam zbog predstave. -Sigurna sam da je remek djelo.
Ali imamo samo jedno popodne za probu. Što ako blizanci ne znaju glumiti?
Moraš biti dobra s njima. Pitam se kako bi se ti osjećala da je tvoja mama
pobjegla s gospodinom tko-zna-kako- se zove koji čita vijesti?
Možda sam trebala napisati Leonu priču.
Ako pišeš priču, moraš samo reći riječ "dvorac", i onda možeš vidjeti
tornjeve i šumu i selo ispod, ali...
U predstavi, sve...
Sve ovisi o drugim ljudima.
Cee. -Da?
Zašto više ne razgovaraš sa Robbijem?
Razgovaram. Samo se krećemo u različitim krugovima, to je sve.
Da li moramo raditi ovu predstavu? -Zašto moramo raditi ovu predstavu?
Zato da proslavim posjetu moga brata Leona. -Mrzim predstave.
I ja također. -Kako možeš mrziti predstave?
Samo se praviš važna. -Bit ćeš u ovoj predstavi, inače ćeš dobiti kaznu.
I reći ću ti roditeljima. -Ne smiješ nam davati kaznu.
Mi smo gosti u ovoj kući. I što su nam roditelji rekli da moramo raditi?
Pa, Pierrot? -Biti poslušni.
Jackson? -Biti poslušni.
Poslušni, tako je.
Pa, Briony, o čemu se radi u tvojoj predstavi?
Pa, radi se o tome
kako je ljubav dobra, ali moraš biti senzibilan.
Pretpostavljam da ćeš ti biti Arabella. -Pa, ne nužno.
U tom slučaju, da li bi ti smetalo ako bi ju ja glumila? -Lola je bila u školskoj predstavi.
Reci da. To bi bila prva poštena stvar koja mi se desila u zadnjih par mjeseci.
Pa, da, u redu.
Mislim da bi mogli početi tako da ju pročitamo.
Ako ćeš ti biti Arabella, ja ću biti režiser, hvala.
Žao mi je.
Ja ću izgovoriti uvod.
Uvod.
Ovo je priča o spontanoj Arabelli,
koja je pobjegla sa neobičnim momkom.
Njeni roditelji su bili jako tužni gledajući kako njihova prvorođena
nestaje iz njihovog doma i odlazi u Eastbourne.
Da?
Ništa. Samo sam mislio pogledati. -Proba je zatvorenog tipa, bojim se.
Možeš vidjeti predstavu večeras.
Onda moram raditi. -Pa, žao mi je, Danny.
Možemo li sada ići na kupanje? -Da, da, da!
Ne, mislim da nema vremena! -Cecilia će nas pustiti.
Siguran sam da će nam pola sata pauze svima dobro doći.
Cecilia? Cecilia!
Cecilia!
Cecilia! Cecilia, Cecilia. Mogu li ići na kupanje, Cecilia?
Da, ne vidim zašto ne. Nemojte ići dublje nego što možete stati!
Možeš li mi smotati jednu tvoju Boljševičku cigaretu?
Lijep dan. -Pretpostavljam da je. Malo je prevruć za mene.
Da li uživaš u knjizi? -Ne baš.
Bit će bolja kasnije.
Bolji mi je Fielding.
Puno više je strastven.
Znaš da Leon dolazi danas? -Čuo sam glasine.
Dovodi prijatelja sa sobom. to je Paul Marshall, čokoladni milijunaš.
Da li je cvijeće od njega? -Zašto ne bi bilo?
Leon kaže da je jako šarmantan.
Stari je telefonirao sinoć. Kaže da planiraš biti doktor.
Razmišljam o tome, da. -Još 6 godina studentskog života.
Kako bi drugačije mogao postati doktor? -Sada možeš ući u bratstvo,
zar ne? Sa tvojim prvim? -Ne želim poučavati.
Rekao sam da ću vratiti tvom ocu novac.
To uopće nisam mislila.
Daj da ti pomognem s tim. -Ne, sve je u redu, hvala.
Uzmi cvijeće, uzmi cvijeće. -Dobro sam, dobro sam.
Oh, ti idiote.
Da li shvaćaš da je to najvjerojatnije najvrjednija stvar koju posjedujemo?
Ne više, nije.
Pažljivo!
Ja...
Pozdrav, Robbie!
Ne bi ga trebala ohrabrivati.
Cee?
Majko?
Gdje su svi, Danny? -Ne znam, gospodine.
Gospodine. -Treba mi piće.
Da li ti želiš jedno? -Da.
Whiskey? -Može.
Leon! -Evo je.
Nedostajao si mi. Bilo mi je potpuno dosadno ovdje.
Ovo je moja sestra, Cecilia. Paul Marshall. -Čuo sam jako puno o vama.
I ja isto o vama. -Gdje ćemo ga staviti?
U plavu sobu. Majka leži, ima jednu od svojih migrena.
Nisam iznenađen, sa svom ovom vrućinom.
To je velika soba pokraj sobe za njegovanje.
Da li stari ostaje u gradu?
Izgleda da ostaje. Izgleda da je nekakva gužva u ministarstvu.
Zar nećemo raditi predstavu? -Ne.
Zašto ne? -Nemoj mene pitati.
Ne sviđa mi se ovdje.
Uvijek je problem kad novi brand izađe na tržište.
Novo pakiranje, novi oblik, ponovno reklamiranje.
Čak i novi okus u nekim slučajevima, ili cijela nova tehnologija.
Mislim da nam je glavni izazov da li da lansiramo novi Amo Bar ili ne.
Vojnički Amo. Razumiješ? Dodaj mi Amo (municiju)?
Moj izvor u ministarstvu je jako pouzdan,
čistio sam mu cipele kod Harrowa, rekao mi je da imamo dobre izglede
da ga uključe u standardnu porciju za vojnike.
To znači da ću morati otvoriti još barem tri tvornice.
I više ako uvedu regrutiranje, što mislim da će se dogoditi
ako Herr Hitler ne odustane.
To je toliko vjerojatno kao i da ćeš moći naći sniženje
u Marks i Spenceru, zar ne?
Ovo baš nije jako dobro. -Pravim koktele sa smrvljenim ledom,
rumom i topljenom čokoladom. Jako je fino.
Znaš koga smo sreli? -Robbiea.
Rekao sam mu da se nađemo večeras. - Oh, Leon, nisi valjda.
Pa, Robbie, sin kućepazitelja, čiji je otac napravio krevet prije 20 godina,
dobio je školarinu, Stari ga je proveo kroz Cambridge,
išao je u isto vrijeme kad i Cee, i u tri godine jedva da je razgovarala sa njim.
Nije ga pustila unutar kilometra blizu njenih Roedean prijatelja.
Ima li tko cigaretu?
Ne znam što radi ovih dana.
Zapravo, sprema diplomu iz medicine.
I stari se slaže s time?
Slušaj, stvarno mislim da bi trebao otići i reći mu da ne dolazi.
Zašto? Zar se nešto dogodilo između vas?
Za ime boga.
Kad možemo ići kući? -Uskoro.
Ne možemo ići kući. Razvod je.
Kako se usuđuješ to reći? -Pa, istina je!
Nikad više nećeš koristi tu riječ ponovno! Razumiješ?
Što ćemo sad? -Uvijek se to pitam.
Moje ime je Paul Marshall. Vi ste sigurno rođaci sa sjevera.
Kako se zovete? -Pierrot.
Jackson. -Kakva divna imena.
Da li poznaš naše roditelje?
Pa, čitao sam o njima u novinama.
Što si točno pročitao? -Oh, znaš, uobičajene gluposti.
Neću ti zahvaljivati što o tome pričaš ispred djece.
Vaši roditelji su divni ljudi,
to je jasno, i vole vas i misle na vas sve vrijeme.
Jako lijepo.
Išli smo pogledati predstavu i nabavila sam to kod Libertya.
Koju predstavu? -Hamleta.
Ah, da. "Biti ili ne biti."
Sviđaju mi se tvoje cipele.
"Duckers in the Turl". Prave drvene stvari u obliku tvoje noge.
Zadrže to zauvijek.
Jako sam gladan. Kad je večera?
Pa, možda ti mogu pomoći, ako možeš pogoditi čime se bavim.
Imaš tvornicu čokolade. -Svi to znaju.
Pa onda to baš i nije pogađanje, zar ne?
Bit će po jedan ovaj u svakoj vojničkoj torbi u Britanskoj vojsci.
Šećerni preljev, tako da se ne tope.
Zašto bi dobivali besplatne slatkiše?
Zato jer će se boriti za svoju zemlju.
Naš tata kaže da neće biti rata.
Vaš tata nije u pravu.
Zovu ih Army Amo. -Amo, amas, amat.
Vrhunske marke.
Dosadno je kako svi završavaju na "o." "Polo" i "Aero."
I "Oxo" i "Brillo". -Zvuči kao da ga ne želite.
Onda ću ga morati dati vašoj sestri.
Zagrizi.
Moraš zagristi.
Princeza je bila svjesna njegove nemilosrdne pokvarenosti.
Ali to nije bilo od pomoći da prebrodi ljubav koju je osjećala
u svom srcu za gospodina Romulusa. Princeza je instinktivno znala
da se ne smije vjerovati nekome sa crvenom kosom.
Dok je njegov mladi štićenik ponovno i ponovno uranjao u dubine jezera,
u potrazi za začaranim bićem, gospodin Romulus je vrtio brkovima.
Gospodin Romulus je išao prema sjeveru sa svoja dva prijatelju stižući sve bliže
čudesnom moru.
Tako herojskoga ponašanja, bio je tako rječit.
Nitko nije mogao pretpostaviti tamu
koja je bila u crnom srcu gospodina Romulusa Turnbulla.
On je bio najopasniji čovjek na svijetu.
"Draga Cecilia, mislio sam kako bi trebao napisati ispriku zbog mog nespretnog
"i nepromišljenog ponašanja."
"Oprosti ako djelujem čudan, ali ja sam..."
U svojim snovima ja ljubim tvoju pičku.
Tvoju slatku mokru pičku.
Draga Cecilia, bit će ti oprošteno ako me smatraš ludim,
zbog onoga kako sam se ponašao ovo popodne.
Istina je da sam malo ošamućen i luckast u tvome društvu, Cee,
i mislim da ne mogu kriviti vrućinu zbog toga.
"Hoćeš li mi oprostiti?
"Robbie."
Idemo van?
Da, Leon me je pozvao da im se pridružim na večeri.
Zato sam glancala srebrninu cijelo poslijepodne.
Mislit ću na tebe kad vidim svoj odraz u žlici.
Ti uopće nisi kao tvoj otac. U nijednom pogledu.
To je zato jer sam isti kao ti. Zakasnit ću.
Tvoje košulje vise gore.
Sine. -Da?
Ništa.
Briony! Jesi li to ti?
Jesi li dobro?
Da li mi možeš učiniti uslugu?
Možeš li otići naprijed i dati ovo Cee? Ja...
Malo bih se osjećao glupo da to sam predam. -U redu.
Briony.
Briony!
Pretpostavljam da je on, ono što bi vi rekli, poželjan. -Svakako.
Izgleda da misli da je bogom dan.
Što je čudno, s obzirom da mu stidne dlake rastu iz ušiju.
Pretpostavljam da bi ti dao hrpu glasnih i zločestih sinova.
On je zapravo jako dobar. -To kažeš za svakoga.
Leon! -Rummy, zar to nije moja mala sestrica!
Napisala sam ti predstavu, Leon. Htjela sam napraviti predstavu sa tobom.
"The Trials Of Arabella". -Pa, ima još dosta vremena.
Ne mora biti ovu večer. -Ne, nemoguće je.
Briony. -Da ti kažem, dobar sam sa glasovima,
ti si još bolja, pa možemo to pročitati poslije večere.
Briony, jesi li pročitala ovo pismo? -Da, idemo. To je divna ideja.
Briony! -Evo ga. Moj čoko-tail.
Inzistiram da ga probaš.
Zar nije bila omotnica?
Da li mogu ući?
Imala sam užasnu večer.
Blizanci su me mučili. Vidi.
Kako grozno.
Kineske opekline.
Tako je.
Žele ići kući. Misle da ih ja zadržavam ovdje.
Lola.
Mogu li ti nešto reći? Nešto grozno.
Da, molim.
Koja je najgora riječ koju možeš zamisliti?
On je seksualni manijak! -Tako je.
Što će Cecilia napraviti? -Ne znam.
Trebala bi pozvati policiju. -Misliš?
Rekao je da je razmišljao o tome cijeli dan.
Samo im trebaš pokazati pismo.
Nećeš nikome reći, obećavaš? -Obećavam.
Dobro. Ako on to otkrije, tko zna što može učiniti.
U pravu si.
Bolje se sredi. Još uvijek se moram presvući.
Hvala, Briony. Stvarno si oslonac.
Cecilia!
To je bila greška. -Briony je pročitala.
Moj Bože, tako mi je žao. To je bila kriva verzija.
Da.
Nije nikad trebala biti pročitana. -Ne.
Što je bilo u verziji koju sam trebala pročitati?
Ne znam. Bila je više formalna. Manje...
Anatomska? -Da.
Bilo je tu tjednima, i onda ovo jutro kraj fontane...
Nikad nisam nešto takvo napravila.
I bila sam tako ljuta na tebe i na sebe.
Mislila sam da ću biti sretna ako odeš u medicinsku školu, ali...
Ne znam kako sam mogla tako slabo sebe poznavati, pa...
Tako glupo.
Ne znaš o čemu pričam, zar ne?
Znao si prije nego ja.
Zašto plačeš?
Zar ne znaš?
Da, znam.
Robbie.
Cecilia.
Volim te.
Netko ulazi.
Cecilia!
Ljudi su sjedili vani i jeli večeru.
Moji roditelji su uvijek govorili da vruće vrijeme potiče loš moral.
U kasno ljeto, ja i sestra nismo nikad smjeli izaći iz kuće.
Mislili su da ćemo samo nepotrebno provocirati seljane.
Što kažeš, Cee? Da li vrijeme čini da se ponašaš zločesto?
Dragi bože, pa ti si pocrvenila. -Samo je vruće ovdje, to je sve.
Lola, obriši taj ruž za usne. Puno si premlada.
A ti, Briony? Koje si ti grijehe počinila danas?
Nisam napravila ništa krivo. -Da li si nedavno vidjela blizance?
Nisu baš izgledali sretni zadnji put kad sam ih vidio, jadnici.
Ne znaš ti ništa o tome. -Briony. Ne znam što je ušlo u tebe.
Nisam te nikad vidjela tako neodgojenu. -Pa, nisu oni mali jadnici.
Pogledaj što su napravili Loli. -O čemu to pričaš?
Jackson i Pierrot su joj ozlijedili ruku. Dali su joj Kineske opekline.
Bojim se da je u pravu. Morao sam ih odvući od nje.
Tako sam dobio ovu ranu.
To su napravili blizanci, Lola?
Da, sve je ispalo nekakva borba,
bojim se. Ipak, nije bila nikakva šteta, zar ne, Lola?
Hoćeš li, molim te, ići pronaći te dečke, Briony?
Reci im da je večera gotova i da paze na ponašanje.
Zašto ja moram ići? -Briony, napravi što ti je rečeno,
ili ideš ravno u svoju sobu.
To je pismo! -Daj mi ga!
Pobjegli su. -Tko je pobjegao?
Blizanci.
"Pobjegli smo zato što je Lola bila grozna prema nama i želimo ići kući.
"Također, nije bilo predstave." -Ne brini se.
Poslat ćemo nekoga u potragu. Nisu mogli otići daleko.
Cee, pođi sa mnom.
Pierrot!
Jackson!
Dečki!
Jackson!
Pierrot!
Lola? Jesi li dobro?
Žao mi je. Ja nisam... Žao mi je.
Tko je to bio?
Vidjela sam ga.
To je bio on, zar ne? -Da, to je bio on.
Lola, tko je to bio?
To je bio Robbie, zar ne? Robbie?
Vidjela si ga? -Kao što si rekla, on je seksualni manijak.
A ti čak niti ne znaš što se dogodilo prije večere.
Uhvatila sam ga kako je napadao moju sestru u knjižnici.
Ne znam što bi napravio da nisam ušla.
Stvarno si ga vidjela? -Naravno da jesam. Jasno kao dan.
Gurnuo me je na zemlju. I onda mi je stavio ruke preko očiju.
Nisam mogla... nisam nikako... -Slušaj. Poznam ga
cijeli život, i vidjela sam ga.
Zao jer ja baš nisam sigurna.
Pa ja jesam. I vidjela sam ga.
Pozovi policiju. I trebat će joj također doktor.
Sve je u redu, dušo. Sad je sve u redu. -Da li se Robbie vratio?
Nisam ga vidjela.
Znam tko je to bio.
Vidjela si ga onda? -Da, vidjela sam ga.
Kao što i mene vidiš? -Znam da je bio on.
Znaš da je bio on, ili si ga vidjela?
Da, jesam, vidjela sam ga. -Svojim vlastitim očima?
Da. Vidjela sam ga, vidjela sam ga vlastitim očima.
Jako dobro, dušo.
Moj brat i ja smo ih našli dolje kod jezera.
Niste nikog drugog vidjeli?
Ne bih baš nužno vjerovala svemu što Briony kaže. Ona je malo maštovita.
Kad su otišli u potragu, otišao sam kod svog tate.
Jesam, časna riječ. -Zašto si to napravio?
Da mu ispričam to.
Znam da nisam trebala to otvarati. -Da, nisi trebala.
Ali barem si sada napravila ispravnu stvar.
Gospodine, netko dolazi.
Vrijeme je da ideš u krevet. -Ali...
Odmah.
Cecilia!
Lažljivci! Lažljivci! Lažljivci! Lažljivci!
SJEVERNA FRANCUSKA ČETIRI GODINE KASNIJE
Kažem ja njemu, kažem mu, "Možeš sjesti tu vrteći palčevima,
"čekajući da ti otpušu glavu ako želiš.
"Ja neću."
Dobar dan, gospodine. -Ja ću ovo.
Što kaže?
Kaže da ima nešto za nas. -Prokletstvo!
Čekaj! Imamo hrane za tebe.
Kruh, šećer,
i vino!
Što radiš ovdje?
Kad je povlačenje počelo, oklopna vozila su napala,
i ja sam se odvojio od moje jedinice.
Znači istina je, Englezi se povlače.
Otići ćemo sa prvim svjetlom.
Borili smo se tolike godine, izgubili toliko života,
sad su Nijemci opet u Francuskoj.
Vratit ćemo se.
Izbacit ćemo ih van.
Obećavam.
Sretno.
Hajde onda.
Kako to da kicoš kao ti, govoriš i Francuski, završi kao vojnik?
Nisi podoban za oficira ako stupiš u vojsku ravno iz zatvora.
Zezaš me. -Ne, ne zezam te.
Dali su mi izbor. Da ostanem u zatvoru ili odem u vojsku.
I samo da se zna, ja sam sve drugo nego kicoš.
ŠEST MJESECI RANIJE
Žao mi je što kasnim, izgubio sam se.
Bok. -Bok.
Da sjednemo? -Da, naravno.
Oprosti, ne mogu se sjetiti, ja... -Dvije. Hvala.
Gdje živiš?
Mali stan u Balhamu. Malo je sablastan.
Gazdarica je neotesana i bučna. -Izgledaš isto.
Osim uniforme, naravno. -Da, oprosti. Moram se vratiti
u bolnicu za pola sata. -Oh, Bože, to...
Oprosti. -Ne.
Da li si bila u kontaktu sa svojom obitelji?
Ne, rekla sam ti da neću biti.
Leon je čekao pred bolnicom prošli tjedan. Samo sam prošla kraj njega.
Cee, ne duguješ mi ništa.
Robbie, zar nisi čitao moja pisma?
Da mi je dozvoljeno da te posjetim, da me puste svaki dan,
bila bih ovdje svaki dan. -Da, ali...
Ako je sve na što se možemo osloniti samo par trenutaka
u knjižnici prije tri i pol godine, onda nisam siguran,
ne znam da li... -Robbie, pogledaj me.
Pogledaj me.
Vrati se.
Vrati mi se.
Najdraža Cecilia.
Cecilia.
Moj prijatelj ima kolibu blizu obale.
Rekao mi je da ju možemo posuditi slijedeći put kad budeš na odsustvu.
Uokvirena je u bijeloj boji sa plavo obojanim prozorskim okvirima.
Nadam se da ovaj autobus nikad neće doći. -Evo.
Nešto o čemu možeš razmišljati dok te nema.
Volim te.
Neki jadnik će dobiti paket.
Moja dušo. Briony je nekako pronašla moju adresu i poslala je pismo.
Prvo iznenađenje je bilo to da nije otišla na Cambridge.
Pohađa obuku za medicinske sestre u mojoj staroj bolnici.
Mislim da to radi kao neku vrstu pokore.
Kaže da počinje dobivati sliku onoga što je napravila i što je to značilo.
Želi doći i razgovarati sa mnom.
Volim te. Čekat ću te. Vrati se.
Vrati mi se.
Vrati se. Vrati mi se.
Onda, kuda idemo?
Jebeno mrzim ove čizme!
Mrzim ih više nego sve jebene Nijemce zajedno!
Bit će ti dosta teško da se vratiš u Englesku samo u čarapama.
Hajde, moraš se obući.
Ako upadnem, hoćeš li me spasiti? -Naravno.
Briony!